Baltimore, Maryland 1980
"Tänk tanken: Att varje dag är den sista...
"och den fruktade timmen kommer...
"som en välkommen överraskning.
"För egen del...
"då du vill skratta gott...
"finner du mig i ett präktigt skick...
"fet och blank...
"i sanning ett svin i Epikuros hjord."
Och vi finner dig med att stjäla citat från Horatius.
Bra, John.
Jag måste säga, Hannibal...
och jag talar för resten av hjorden...
ursäkta, för orkesterstyrelsen...
att dessa små soaréer...
alltid är årets höjdpunkt för oss.
- Absolut. - Så vänligt.
Jag skäms över att ha så trevligt när en musiker...
fortfarande är anmäld saknad.
Ja, stackaren.
Får jag bekänna nåt styggt?
Jag kan inte låta bli att känna mig lite... lättad.
Det låter hemskt.
Men ärligt talat, det gjorde hans musik också.
Erkänn, Hannibal.
Vad är detta för gudomligt vacker amuse-bouche?
Om jag berättar det...
vill du nog inte ens prova den.
- Bon appétit. - Bon appétit.
Agent Graham. Vilket oväntat nöje.
Ursäkta att jag stör igen, dr Lecter. Det är sent.
Ingen fara. Vi är nattugglor, båda två.
- Kom in. - Tack.
Låt mig ta din rock.
Vad har du på hjärtat?
Vi har varit på fel spår hela tiden, ni och jag.
Vi har tagit fram helt fel profil.
Vi har letat efter en galning med hämndbegär...
och viss kunskap i anatomi.
Avstängda läkare, medicinstuderande...
avskedade bårhusarbetare...
Med tanke på de exakta snitten och hans val av souvenirer.
Det är vårt misstag.
Han samlar inte kroppsdelar.
- Varför behåller han dem då? - Det gör han inte. Han äter dem.
Hos Mollys föräldrar på nyårsaftonen...
visade svärfar min son Josh...
hur man skär upp en grillad kyckling.
Han sa: " Den finaste delen på kycklingen är ostronen...
"på vardera sidan om ryggen."
Jag hade aldrig hört uttrycket tidigare, "ostron".
Plötsligt såg jag framför mig det tredje offret...
Darcy Taylor.
Hon saknade delar av ryggen. Då slog det mig.
Lever, njure, tunga, bräss.
Alla offer blev av med kroppsdelar som används i mat.
Har du berättat det för FBI?
Nej, jag ville träffa er först. Men jag har rätt, det vet jag.
Jag börjar kunna tänka som han.
Det är fascinerande.
Jag har alltid misstänkt att du är en eidetiker.
Jag är ingen siare.
Det här är nåt annat.
Mer likt konstnärlig inlevelseförmåga.
Man kan överta andras emotionella synvinkel...
även om det skrämmer eller äcklar en.
En olustig gåva, kan jag tänka mig.
Jag skulle gärna vilja ha dig på min soffa.
En sak förbryllar mig fortfarande.
Ni är den bäste rättspsykiater jag vet...
men aldrig, under hela denna tid...
har den tanken slagit er.
Jag är bara människa, Will. Jag kanske misstog mig.
Ni verkar inte vara en person som gör många misstag.
Nu är jag rädd att du...
inte litar på mig längre.
Det sa jag aldrig.
Jag vet inte vad jag säger.
Jag är väldigt, väldigt trött.
Jag var så nära lösningen.
Du kommer på det.
Kan du inte återkomma i morgon bitti?
Jag avsätter tid i kalendern...
så kan vi börja ändra profilen.
- Passar det? - Ja.
Stanna här, så hämtar jag din rock.
En minut, bara.
Kalvbräss
Rör dig inte.
Du är i chocktillstånd. Du ska inte behöva känna smärta.
Snart känner du dig lite yr. Sen sömnig.
Kämpa inte. Det är så skönt. Som att ligga i ett varmt bad.
Jag beklagar att det blev så här.
Men alla spel har ett slut.
Beundransvärd pojke.
Jag avundas ditt mod.
Jag tror jag ska äta ditt hjärta.
Läkare sårad!
Tillståndet mycket kritiskt för FBI-agent
OKLART FÖRLOPP I 'BISARRT BLODBAD'
Polishjältens hemska sår!
Hannibal Lecter är Uppskäraren i Chesapeake!
Skräckkammaren är upptäckt! Lecters dödliga recept!
Kannibalen Hannibal
kannibal
Agentens tillstånd stabilt
Kan tillfriskna...
TATTLER Unika sjukhusbilder!
Farmor
UPPENBARELSEBOKEN 12:3
Århundradets rättegång inleds!
GALNING BJÖD GÄSTER PÅ MÄNNISKOORGAN!
LEDAMOT I ORKESTERSTYRELSEN SVIMMAR I RÄTTEN
MANNEN SOM GREP LECTER UTSKRIVEN
FBI-AGENT VITTNAR!
Hannibal är skyldig!
'KANNIBALEN' I BUREN FÖR EVIGT! Dömd till nio livstidsstraff
POLIS TILL DÅRHUS! Posttraumatisk stress skälet!
Hemlig agent slutar på FBI
HJÄLTE LÄMNAR FBI!
Marathon, Florida Flera år senare
Pappa! Vi har besök.
Hej.
Här bor du bra, Will.
Ja, det är fint.
- Förstår du varför jag är här? - Jag kan gissa.
Hur mycket vet du?
Bara det som stod i Miami Herald och Times.
Två familjer dödades i sina hem med en månads mellanrum.
Birmingham och Atlanta. Liknande omständigheter.
Inte liknande. Samma.
Vad har du undanhållit tidningarna?
Att han krossar speglar och använder bitarna.
Bär gummihandskar för att undvika avtryck. Skostorlek 45.
Inte så duktig på att fixa lås.
Bände upp en altandörr i Birmingham...
använde en glaskniv i Atlanta.
Blodgruppen är AB-positiv.
- Har nån skadat honom? - Nej.
Vi tog DNA från sperma och saliv. Han är en sekretor.
Säg mig en sak. Du visste vad det rörde sig om.
Tänkte du nånsin på att ringa mig?
Du har alla du behöver.
Du har Dortmund på Harvard och Bloom i Chicago.
Ska du bara reparera båtmotorer numera?
Ja, jag gillar att laga båtmotorer.
Jag vore inte till mycket hjälp.
Jag tänker aldrig på det.
Inte? Du hittade de sista två vi jagade.
Genom att göra det du och de andra gör.
Det stämmer inte. Det är ditt sätt att tänka.
Lägg av. Det har varit mycket skitprat om hur jag tänker.
Tekniker undersöker bevismaterialet...
men du har nåt mer.
Fantasi. Projicering. Eller vad det är.
- Jag vet att du inte gillar det. - Det skulle inte du heller göra.
Han dödade familjen Jacobi i Birmingham...
lördagsnatten den 25 februari. Fullmåne.
Han dödade familjen Leeds i Atlanta...
nyligen, den 28 mars.
En dag före månvarvet.
Om vi har tur dröjer det drygt tre veckor...
innan han gör om det.
Litar du på mitt omdöme?
Givetvis.
Jag tror vi har större chans att fånga honom med din hjälp.
Åk till Atlanta och titta. Bara titta.
Hjälp mig att informera ortsinvånarna. Det är allt.
Crawford har hela jäkla regeringen.
Varför behöver han dig?
Han vill att jag ska titta på lite bevismaterial.
Bidra med min synvinkel.
Jag är tillbaka om några dar, högst en vecka.
- Tror du på det själv? - Ja.
Såna här fall är väldigt sällsynta...
och jag har erfarenhet.
Du har det, ja.
Du har gjort ditt.
Det har vi alla. Josh också.
Jag kanske kan hjälpa dem att rädda liv.
Hur säger man nej till en sån sak?
Han kommer aldrig att se mig eller höra mitt namn.
Jag ska bara leta upp honom åt dem.
Poliserna fångar honom, inte jag.
Jag ska hålla mig i bakgrunden, det lovar jag.
Det tror jag inte.
- Jag känner dig. - Såja. Kom.
Jag älskar dig.
- Vi ses om några dar. - Okej.
Jag ringer i kväll.
Hej då, pappa!
Familjen Leeds hem Atlanta, Georgia
Var är hunden? Ingen hörde hundskall.
Det står inget om det i rapporterna.
Inkräktaren tar sig in i mörkret och dödar Charles Leeds.
Han skjuter Valerie Leeds i magen när hon reser sig...
oskadliggör henne men dödar henne inte.
Han låter henne se sin man dö...
vänder sig om och går ut i korridoren.
Barnen låg...
Barnen låg i sina sängar när de sköts...
vilket kan tyda på att han använde ljuddämpare.
Han släpade in kropparna i föräldrarnas sovrum. Varför?
De var redan döda och ingen fick samma...
behandling som mrs Leeds.
Små spegelbitar hade petats in...
i offrens ögonhålor.
Det skedde när de redan var döda.
Varför satte du in speglar i deras ögon?
Spegelbitarna fick ögonen att se levande ut!
Han ville ha publik. Han ville ha dem på rad...
så att de såg när han rörde henne.
När han rörde henne.
Rörde. Talkpuder.
Det fanns talkpuder.
"ORIGINAL"
"Mrs Leeds hade spår efter talk på höger innerlår.
"Vid husrannsakan...
"hittades dock ingen talk."
Du tog av dig handskarna, va? Din jävel!
Du tog av dig handskarna, rörde henne...
med din nakna hand och torkade av henne.
Men öppnade du hennes ögon utan handskar?
Crawford.
Är Leeds kroppar kvar på bårhuset?
Vem är duktig på fingeravtryck här?
Polisen i Atlanta.
De har redan sökt efter avtryck på kropparna.
Inte kropparna. Säg åt dem att kolla ögonen.
Mrs Leeds ögon. Hornhinnorna också.
Han tog av sig handskarna. Han ville känna henne.
Herregud.
ATLANTAS POLISHÖGKVARTER
Mina damer och herrar.
Så här ser gärningsmannens tänder ut.
Avtrycken kommer från bitmärken på mrs Leeds.
De sneda tänderna...
och fördjupningen i den här framtanden...
gör hans bettsignatur unik.
Jävla haj.
Tystnad!
Vi har tur som har med oss FBI.
De har stor erfarenhet av sånt här.
Framför allt utredare Graham.
Eller hur, Jack?
Ja, sir.
Vill ni tillägga nåt, mr Graham?
Välkommen hit fram.
- Det är han. - Var det han?
Ja, det är han som haffade Lecter.
Jag trodde han hade slutat.
Han strök nästan med.
Det var mrs Leeds och mrs Jacobi som han var ute efter.
De andra dödades bara för att fullborda hans fantasi.
Det kan vara svårt att förstå med tanke på vad ni såg...
men det här var inget slumpverk.
Inga vansinnesmord. Han tappade aldrig kontrollen.
Angreppen var genomtänkta, kvinnorna noga utvalda.
Vi vet inte hur han valde dem, eller varför.
De bodde i olika delstater och kände inte varandra.
Men det finns en koppling.
En gemensam nämnare, och den är själva nyckeln.
Ta reda på den, så räddar vi liv.
För han kommer bara att fortsätta...
tills vi lyckas klura ut det eller har tur.
Han slutar inte.
- Varför inte? - För att det gör honom till Gud.
Skulle du avstå från det?
Du frågade om hunden. I går kväll ringde en veterinär.
Leeds och hans äldste grabb kom in med hunden...
eftermiddagen innan de dödades.
Den hade ett sticksår på magen.
Den fick avlivas.
Hade den nåt halsband med adressen på?
Nej.
- Hade Jacobi hund? - Ingen hund.
Man hittade en kattlåda i källaren...
med kattbajs i, men ingen katt.
Om katten blev dödad kan familjen ha begravt den.
Be Birmingham att kolla i trädgården.
Säg åt dem att använda metanmätare, det går fortare.
Ja. Det är till dig.
Crawford.
Carl, du räddar min dag.
Håller det i rätten?
Snyggt jobbat!
De har hittat ett avtryck på mrs Leeds öga. En del av tummen.
Det är allt jag kan berätta.
Tack för er tid.
Mer kan jag inte säga.
Will Graham! Minns du mig?
Freddy Lounds. Jag skrev om fallet Lecter i Tattler.
- Jag skrev pocketboken. - Jag minns dig.
När blev du inblandad? Vad vet du?
Tror du att Tandfen blir större än Lecter?
Han har ju redan överträffat Lecter...
Du skriver bara lögner och Tattler är ren skit!
Håll dig borta från mig.
Stick, Lounds.
Vad sägs om en exklusiv intervju?
Beklagar det där.
Killen smet in på sjukhuset och fotograferade mig.
Minns du det? Med alla slangarna i mig?
Glöm den skitstöveln.
Tro på dig själv.
När vi fångar Tandfen...
kommer avtrycket och hans tänder att fälla honom.
Tack vare dig, Will.
Bevisen fanns där.
- Alla kunde se dem. - Men ingen gjorde det.
Jag säger bara att det var väldigt bra gjort.
Nej, det hade varit bra om jag hade löpt linan ut...
och fångat killen.
Det kan jag inte göra. Jag gjorde det du bad mig om.
Nu åker jag hem.
Jag har ingen aning om vem han är.
De fick bara allmänna grejer. Jag kan inte se hans ansikte.
Det sa du om Garrett Hobbs också, minns du det?
- Och honom kom du på. - Nej, det gjorde jag inte.
- Inte? - Nej, jag satt fast.
Jag fick hjälp.
Av Lecter?
Ja.
Lek inte med mig, Jack. Gör inte det.
Berätta bara vad du tänker på.
Vi kanske har en resurs som vi borde titta närmare på.
Är det vad det handlar om?
Var det bara det du ville?
Bli inte arg. Jag gör bara mitt jobb.
Vet du ett snabbare sätt, så berätta.
Om du tror att han vill prata med mig...
så åker jag själv.
Klarar du det inte förstår jag det absolut.
Som forskningsobjekt har Lecter varit en besvikelse.
Han är ogenomtränglig via psykologiska tester.
Rorschach, TAT.
Han gör origami av dem.
Som ni ser.
Ni inser nog vilket ståhej ert besök...
orsakar bland min personal, mr Graham.
Om ni vill dela med er av era fynd...
Dr Chilton, jag flyger tillbaka till Atlanta kl. 16.17.
Givetvis.
Säg mig, när ni såg Lecters mord...
deras stil, så att säga...
lyckades ni då tänka er in i hans fantasier?
Och skrev ni i så fall ner eventuella intryck?
Nej.
Jag ska tala klarspråk, mr Graham.
Den första analysen av Lecter är en våt dröm för bokförlagen.
Ni får hela äran, förstås.
Ni måste kunna ge nåt tips. Ni avslöjade honom.
Hur gjorde ni?
Jag lät honom döda mig.
Det är samma vidriga aftershave som du hade i rättssalen.
Jag får den alltid i julklapp.
Julen, javisst. Fick du mitt kort?
Ja, tack.
Snällt av kriminallabbet på FBI att skicka det.
De vägrade ge mig din hemadress.
Dr Bloom skickade er artikel om kirurgiskt beroende...
i tidskriften om rättspsykiatri.
Och?
Mycket intressant, också för en lekman.
Du kallar dig lekman.
Men det var du som avslöjade mig. Inte sant?
- Vet du hur du gjorde? - Jag hade tur.
Det är nog inte vad du tror.
Det står i avskriften. Vad spelar det för roll?
För mig spelar det ingen roll.
Jag behöver ert råd, dr Lecter.
Birmingham och Atlanta.
Du vill veta hur han väljer dem, eller hur?
Ni kanske har några idéer. Jag vill att ni berättar dem.
Varför skulle jag det?
Ni saknar ett och annat.
Forskningsmaterial. Kanske till och med dator.
Jag kan prata med chefen.
Ja, dr Chilton.
Kuslig, eller hur?
Han gräver i ens huvud som en gymnasist gräver i trosor.
Som du kanske minns...
slutade vårt förra samarbete ganska stökigt.
Ni skulle få se akten den här gången.
- Det finns ett skäl till. - Jag lyssnar.
Jag tänkte att ni skulle gilla utmaningen.
Att ta reda på om ni är smartare än honom jag letar efter.
Då tycker du indirekt att du är smartare än jag...
eftersom det var du som avslöjade mig.
Jag vet att jag inte är det.
Men hur lyckades du då?
Ni hade vissa nackdelar.
Vilka då?
Ni är galen.
Du är väldigt solbränd.
Och händerna är grova. Inte som polishänder längre.
Rakvattnet skulle ett barn ha valt.
Det är ett litet fartyg på flaskan, eller hur?
Hur mår unge Josh och vackra Molly?
De är alltid i mina tankar, ska du veta.
Du övertalar mig inte genom att vädja...
till min intellektuella fåfänga.
Jag kan nog inte övertala er alls.
Antingen gör ni det, eller inte.
- Är det akten? - Ja.
Med bilder?
Ge mig dem så ska jag tänka på saken.
Nej.
Drömmer du ofta?
Adjö, dr Lecter.
Du har inte hotat med att ta mina böcker än!
Ge mig akten, då!
Så ska jag berätta vad jag tror.
Ge mig en timme. I ostördhet.
Som på den gamla goda tiden, eller hur?
Han är en väldigt blyg pojke.
Jag skulle vilja träffa honom.
Har du tänkt på att han kan vara missbildad...
eller tror sig vara det?
Ja, speglarna.
Tänk på att han krossar alla speglar...
inte bara för att få sina bitar.
Och så skärvorna i deras ögon...
så han kan se sig själv.
Intressant.
Nej. Du har redan tänkt på det.
Tanken har slagit mig.
- Och kvinnorna? - Döda?
Bara dockor.
Du måste se dem levande, som han betraktade dem.
Det är omöjligt.
Nästan. Inte riktigt.
Hur såg trädgårdarna ut?
De var stora, inhägnade, några häckar. Hur så?
Om denne pilgrim...
känner släktskap med månen...
kanske han vill gå ut och titta på den.
Har du nånsin sett blod i månsken?
Det ser nästan svart ut.
Om man till exempel vore naken, skulle det vara bättre...
att få vara ostörd ute.
Så trädgårdarna är viktiga när han väljer sina offer?
Ja.
Och det blir fler, förstås. Offer.
Du lär vilja få många pratstunder framöver.
Jag kanske inte har tid.
Det har jag.
Mängder.
Jag behöver er åsikt nu.
Här kommer en:
Du stinker av rädsla under det billiga rakvattnet.
Du stinker av rädsla, men du är ingen feg stackare!
Du är rädd för mig men ändå kom du hit.
Du är rädd för den blyge pojken men ändå jagar du honom.
Förstår du inte, Will?
Du avslöjade mig för att vi är lika varandra.
Utan vår fantasi...
skulle vi vara som alla andra stackars trögmånsar.
Rädslan är priset för vårt instrument.
Men jag kan hjälpa dig att bära den.
- Får du med hans ansikte? - Ja.
Är du klar?
Då sticker vi.
Fixar du det här?
Ja, jag fixar det.
Vad menade han med att "se dem levande"?
Jag vet inte, kanske ingenting alls.
Det är svårt att skilja skitpratet från resten.
Men jag gör ett nytt försök i Leeds hus.
DÅDEN HOS LEEDS!
Medverkande:
Då så, Duchess.
Visa vad du kan göra.
Vem där? Ta dem, Duchess. Spring och ta dem!
Ta dem!
Tagning!
Charles! Vad gör du?
Hej på er.
Din galning.
Hur är det med er?
Vi har varit och handlat.
- Hej, pappa. - Lilla gumman.
- Hej, pappa. - Hej, raring. Billy?
Hej, pappa.
Och älskling?
Jag är inte klar för närbilden, mr DeMille.
Vad sägs?
Kom närmare. Närmare. Lite till.
Vi ska nog lägga ungarna tidigt i kväll.
De verkar trötta. Tycker du inte det?
Här är vi på poolpartyt.
Vad gör du? Sluta!
Sluta nu! Jag berättar för mamma.
Får jag min puss nu?
- Vill du ha en puss? - Japp. Av det romantiska slaget.
Familjen Jacobis hem Birmingham, Alabama
Ingen tar sig in här igen. Det garanterar jag.
Varför bröt han sig inte in där nere? Det syns mindre.
Den dörren har instickslås.
Han hade nog för bråttom.
Han har aldrig bråttom.
Du satt precis här, eller hur?
Du tittade på när barnen begravde katten.
Och sen väntade du in mörkret.
Du är stolt. Du signerade ditt verk.
DOLARHYDE ÅLDERDOMSHEM
Farmor? Farmor?
Förlåt.
Francis! Du är det smutsigaste och otäckaste barn jag sett.
Se på dig! Genomvåt. Bort från min säng.
- Nej. - Gå tillbaka till ditt rum.
Det gör ont, farmor!
Tyst, ditt smutsiga lilla monster!
Jag borde ha satt dig på barnhem trots att du är mitt barnbarn.
Gör mig inte illa.
Det gör ont!
In i badrummet!
Ta av dig nattskjortan och torka av dig. Skynda på!
Ge mig saxen i medicinskåpet.
Nej!
Ta den äckliga saken i handen och räck fram den.
Nej, farmor.
- Nu! - Snälla!
Se på den. Vill du att jag ska klippa av den? Nå?
Nej!
Jag lovar dig, Francis...
att om du smutsar ner sängen igen...
klipper jag av den. Är det förstått?
Jag ska vara en snäll pojke. Jag lovar.
SKÅDA DEN STORA RÖDA DRAKEN
GALNING ÄR RÅDGIVARE I 'TANDFE'-MORDEN
åt samme polis som han försökt mörda!
Agenter tar hjälp av mördare!
LITA PÅ FREDDY VECKOKRÖNIKA AV FREDDY LOUNDS
God morgon, Will.
Snällt av dig att hälsa på igen.
Han skrev det här på ett träd nära Jacobis hus.
Med en fickkniv.
Samma som användes på Charles Leeds.
Ja.
Vi tar en promenad.
Han hade ett verktyg till. En bultsax.
Han klippte sig fram med den.
Men?
Det var nog inte därför han tog dit den.
Den är för tung. För besvärlig.
Han var tvungen att bära den långt.
Vad tror vi om symbolen?
Asienexperter på högkvarteret...
identifierade det som ett kinesiskt tecken.
Det förekommer på en mahjong-bricka.
- En symbol för Röda Draken. - Röda Draken. Korrekt.
Pojken börjar bli intressant.
Vi vet inte vilken annan innebörd symbolen kan ha...
Gillar du min lilla träningsbur?
Min så kallade advokat tjatar alltid på dr Chilton...
om bättre logi.
Jag vet inte vem som är dummast.
Om ni berättar lite om...
"Rödhake med bröst så rött himlens raseri har fött"
Har du nånsin varit röd om bröstet? Så klart att du har.
Jag får vara här 30 minuter i veckan.
Kom till saken.
Han tänkte ta sig in i huset med bultsaxen...
men gjorde det inte.
I stället bröt han sig in genom altandörrarna.
Oväsendet väckte Jacobi, så han fick skjutas i trappan.
Det var inte planerat. Det var slarvigt.
Olikt honom.
Vi får inte döma honom för hårt.
Det var första gången.
Har du aldrig blivit panikslagen?
Ja, det är rädslan vi pratade om.
Det krävs erfarenhet för att behärska den.
Du insåg vem jag var...
när jag begick mina så kallade "brott".
Ja.
Ditt missöde berodde inte på dina slutledningar...
eller instinkter...
utan på att du inte reagerade förrän det var för sent.
- Det kan man säga. - Men nu är du klokare.
Vad skulle du göra om du kunde gå tillbaka i tiden?
Skjuta skallen av dig innan du hann få upp stiletten.
Bra, Will.
Jag tror bestämt att vi gör framsteg.
Precis som vår pilgrim.
Han finslipar sina metoder.
Han utvecklas.
I akten nämns videofilmer med familjen Leeds.
- Dem vill jag se. - Nej.
- Varför inte? - Det vore obscent.
Du gör det inte enkelt för mig. Men jag vill gärna hjälpa till.
Jag hör av mig om jag kommer på nåt.
Ger du mig ditt hemnummer?
- Vårt möte är slut. - För den här gången.
Det var hans första gång.
Redan i Atlanta var han mycket skickligare.
Du kan vara säker på, käre Will...
att han kommer att sätta dig på prov.
Hälsa Molly och Josh!
Tillbaka in i cellen, dr Lecter. Ansiktet mot väggen.
Om du vänder dig om innan låset går igen...
får du en pil i dig.
- Förstått? - Absolut.
Du kan prata med advokaten i tio minuter.
- Från och med nu. - Tack, Barney.
Hallå, dr Lecter?
Jag har dokumenten ni bad mig om...
"Robes, Robespierre, Robin.
"Robin, kalla på... Robin, svimma...
"Robin, rödhake." 406.9.
"Rödhake i bur himlens raseri har fött"
Där har vi det.
William Blake. Auguries of Innocence.
Har ni den inne?
Jag tror det.
Vi har några böcker om Blakes målningar också.
- Vill du se dem? - Ja, tack.
Psykologiska institutionen...
Chicagos universitet. Dr Blooms kontor.
Hej, det är Bob Greer på Blaine and Edwards Publishing.
Dr Bloom har bett mig skicka en psykologibok...
till Will Graham.
Hans assistent skulle ge mig...
hans adress och telefonnummer, men det gjorde hon aldrig.
Jag är bara vikarie. Linda kommer på måndag.
Jag måste ringa FedEx om fem minuter.
Jag vill inte störa dr Bloom...
för han bad Linda skicka dem...
och jag vill inte att hon ska få problem.
Det står där i adressregistret.
Jag dansar på ditt bröllop om du läser upp dem för mig.
Jag vet inte. Jag borde inte göra det.
Var snäll och bläddra fram det...
så ska jag inte störa dig mer.
Graham, Will.
Ett ögonblick.
"Gibson, Gordon, Graham."
Hans hemadress står inte.
Vad står det då?
" FBI, Pennsylvania Avenue 935 Northwest, Washington, D.C. "
- Jaså? - Vänta.
Här är det.
"Box 3680, Marathon, Florida."
- Marathon. - Ja.
Utmärkt. Du är en ängel.
19. Den stora röda draken
och kvinnan som iklädde sig solen
CHROMALUX - FÄRGLABORATORIUM
INFRARÖDKÄNSLIGA MATERIAL I BRUK
Jag heter Francis Dolarhyde.
Jag ska hämta paketet med infrarödfilm.
Jaså? Ställ dig med ryggen mot dörren...
och ta tre steg framåt tills du står på sten.
Det står en pall strax till höger.
Samme mr D som jobbar i verkstaden, stämmer det?
Jag heter Reba McClane.
Ett ögonblick så ska jag tända.
Sådär.
Vad behöver du IR-filmen till?
Den är till djurparken.
De vill fotografera nattdjuren.
Vad bra. Jag älskar djur. Men jag måste varna dig.
Det är rätt känsliga grejer. Den kan vara svårhanterlig.
Men det behöver jag väl inte berätta.
Hej, Reba. Mr D!
Jag stör väl inte, va?
Nej då, Ralph.
Det börjar regna ute.
Ska jag skjutsa dig hem?
Du kör motorcykel.
Hur ska det skydda mig mot regnet?
Vi kunde stanna nånstans...
och ta en liten drink.
- Jag har redan skjuts. - Det är lugnt.
Det är lugnt. No problemo.
Falskt medlidande är det värsta jag vet.
Framför allt från en kåtbock som Ralph Mandy.
- Förlåt. - Jag har inget medlidande.
Åk med mig!
Tack, men jag tar bussen varenda dag.
Mandy är en dåre. Åk med mig...
för min skull.
Vill du följa med in? Jag gör en drink.
- Kanske nån annan gång. - Jag följer med in.
När är zooprojektet?
- Kanske nästa vecka. De ringer. - Jag älskar zoo.
Ett av mina första minnen är när jag såg en puma...
när jag var i femårsåldern.
Jag miste inte synen förrän jag var sju. Difteri.
Kan du ge mig kniven?
Jag har alltid försökt hålla kvar minnet av puman.
Men ärligt talat, det jag nu ser i huvudet...
ser antagligen inte alls ut som en puma.
Det liknar mer en åsna eller get.
Ibland vet jag inte ens om jag verkligen såg den.
Jag kanske bara har hittat på alltihop.
Hur är det med dig?
Du säger inte mycket, eller hur?
Jag antar det.
Ska vi prata om nåt och få det undanstökat?
Jag hör att du...
har blivit opererad i gommen.
Men jag förstår vad du säger för du talar väldigt tydligt.
Det gör inget om du inte vill prata med mig.
Men jag hoppas att du vill det, för...
jag vet hur det är när folk...
alltid tycker att man är annorlunda.
Vad bra.
Får jag känna på ditt ansikte?
Jag vill veta om du ler eller rynkar pannan.
Jag vill veta om jag ska hålla mun eller inte.
Tro mig, jag ler.
Jag måste gå.
Det var inte meningen att förolämpa dig.
Nej.
FBI: S högkvarter Washington, D.C.
Jag vet inte hur familjen Jacobi var.
Det vore bra om jag kunde få se några tillhörigheter.
Dagböcker, brev. Har ni sånt?
Visst. Förutom...
några små minnessaker som Niles Jacobi fick.
Är det mr Jacobis son med sin första fru?
Ja. Som deras testamentsexekutor har jag allting här...
plus några mindre värdesaker, till efter arvskiftet.
Men polisen har redan gått igenom det.
Kan ni packa ner sakerna och skicka dem till mig?
Jag avskyr att behöva fråga. Jag vet att det är besvärligt.
Ingen fara...
domaren och jag är gamla golfkompisar.
Lova bara att ni får tag på den jäveln.
Vi gör så gott vi kan.
Tack, mr Metcalf.
Det här låg gömt i Lecters cell. Troligen ett beundrarbrev.
Tandfen kanske har skickat det.
Han vill ha Lecters bifall.
Han är nyfiken på dig. Han frågar en massa.
Jag har bett om en helikopter.
Vet Lecter att vi har det?
Inte än. De hittade det när de städade cellen.
Öppnar de inte hans post?
De har inte tillstånd. Den röntgas bara.
- Var är Lecter nu? - I buren.
Ser han sin cell?
Nej. Men han har varit där nästan en halvtimme.
Han börjar snart undra.
Vi måste köpa oss tid.
- Dr Chilton. - Ja?
Ring er byggnadsinspektör...
eller den som är ansvarig.
Be honom slå av strömmen på Lecters avdelning.
Låt inspektören gå längs korridoren, förbi cellen...
med verktyg i handen.
Han ska ha bråttom och vara sur, för stressad för frågor.
Och glöm inte: Rör inte brevet, uppfattat?
Graham är på väg.
Hör upp! Vi får strax in ett brev...
möjligen från Tandfen. Högsta prioritet.
Det måste vara i Lecters cell inom en timme...
oskadat.
Kalla hit Hår och fiber, Avtryck och Dokument.
Jag leder jobbet själv. Sätt igång!
Bäste dr Lecter: Jag vill berätta hur glad jag är...
över att ni intresserat er för mig.
När jag hörde om er omfattande korrespondens tänkte jag:
"Vågar jag?" Självklart gör jag det.
Jag tror inte att ni avslöjar vem jag är.
Dessutom är min tillfälliga kropp ointressant.
Det viktiga är vad jag är på väg att bli.
Ni är den ende som förstår denna förvandling.
Jag har saker som jag gärna vill visa er.
Om omständigheterna tillåter det hoppas jag att vi kan brevväxla.
Jag har beundrat er i flera år...
och sparar alla artiklar som handlar om er.
Jag betraktar dem som orättvisa recensioner.
Lika orättvisa som min.
De gillar nedsättande öknamn, eller hur?
"Tandfen." Vad kan vara mer olämpligt?
Jag skulle skämmas om jag inte visste...
att ni själv har blivit lika förvanskad i pressen.
Jag är trött på det här jävla dumma huset!
Varje dag går saker sönder.
De borde riva hela skiten.
- Hur lång tid har vi på oss? - Max tio minuter.
Svarsinstruktionerna...
stod nog i delen som Lecter rev bort.
Varför slängde han inte hela brevet?
Det var fullt av komplimanger.
Han stod inte ut med att skiljas från dem.
Nu kan vi trycka till lite grand.
Du är så listig.
Men det är jag med.
Anilinfärger och färgat bläck blir genomskinliga i infrarött.
Det här kan vara strecket på "T", här och här.
Det i slutet är ett "P", eller kanske ett "R".
Det kanske är så han berättar hur Lecter ska svara.
Det finns bara ett sätt att föra en dialog...
med en okänd.
Publicering. Vänta nu.
Vi vet att han läser Tattler.
Det stod i brevet, visst?
Det var de som myntade namnet Tandfen.
Tre "T" och ett "R" i "Tattler".
Hur meddelar man sig via en kvällstidning?
- Vad har de? Nyheter. - Kontaktannonser.
Lecter kanske ska svara genom kontaktannonserna?
- Kanske det. - Vi behöver korrekturen...
innan nästa Tattler trycks!
Ska bli!
Utredaren Graham är intressant.
Han är ingen vanlig detektiv, eller hur?
Mer vaken.
Ser målmedveten ut.
Ni borde ha lärt honom att inte snoka.
Ursäkta brevpapperet.
Jag valde det för att det löses upp fort...
om ni skulle bli tvungen att svälja det.
Hör ni av er kanske jag skickar nåt vått nästa gång.
Till dess, bäste doktor...
förblir jag er mest...
entusiastiske beundrare.
Tattler fick in en annons undertecknad "666"...
med Baltimore-stämpel på kuvertet.
Den publiceras i eftermiddag.
Chicago-kontoret skickar hit texten nu.
- "Bäste pilgrim." - Det är den.
Lecter kallade honom "pilgrim" när vi pratade.
"Ni gör mig stolt. Ni är så vacker." Herregud!
"Jag offrar 100 böner för er säkerhet.
"Sök hjälp i Johannes 6:22, 8:16...
"9:1, Lukas 1:7."
- Kod. - Det måste det vara.
Vi har 19 minuter på oss att sätta in ett svar.
Längre än så kan Tattler inte stoppa pressarna.
Det är enkelt.
De behövde bara dölja sin avsikt för ovetande läsare.
- Det är nog en bokkod. - Bokkod?
Den första siffran...
"100 böner", kan vara sidnumret.
Numren efteråt kan vara rad och bokstav. Men vilken bok?
- Bibeln? - Nej. "Galaterbrevet 15:2."
Det har bara sex kapitel.
Samma sak med "Jona 6:8". Det har fyra kapitel.
Han använde ingen bibel.
I så fall berättade Tandfen vilken bok det var.
Han skrev det i brevet i delen som Lecter rev bort.
Det verkar så.
Ska vi tvångsförhöra Lecter? På ett mentalsjukhus...
- Droger kan nog... - Nej.
De gav honom natriumamytal för tre år sen, för att höra...
var han begravde Princeton-eleven.
Han gav dem ett recept på dip.
Om vi drogar honom tappar vi kopplingen.
Om Tandfen valde boken...
visste han att Lecter hade den i sin cell.
- Kan vi få en boklista? - Kanske från Chilton.
Vänta! När Rankin och Willingham genomsökte cellen...
tog de bilder för att kunna ställa tillbaka allt igen.
Be dem möta mig med bilderna på hans bokhyllor!
- Var? - Kongressbiblioteket!
Jag vill inte låta trycka Lecters budskap...
utan att veta vad det betyder.
Ta in det den här gången. Vi arbetar med koden.
Det uppmuntrar Tandfen att kontakta honom igen.
Tänk om det uppmuntrar honom till nåt annat?
Jag gillar det inte mer än du.
Men det är det bästa vi kan göra.
National Tattler Chicago, Illinois
BÄSTE PILGRIM
Kongressbiblioteket Washington, D.C.
Herregud!
Hallå?
Jack, det är Lloyd Bowman. Jag knäckte koden.
Du måste höra vad det står genast.
Okej.
Det står: " Graham hemma, Marathon, Florida.
"Rädda er själv. Döda dem alla."
- Ja? - Bowman har knäckt koden.
- Vad står det? - Jag ska berätta snart.
Hör på mig. Allt är som det ska.
Allt är fixat. Lägg inte på när jag berättar det.
Berätta nu.
Lecter gav jäveln din hemadress.
Vänta.
Mamma?
Huka er.
Vill han åt dig nu?
Nej, Lecter bara föreslog det.
Jag hatar det här, Molly.
Jag är så ledsen.
- Det är sjukt. - Jag vet det.
Men här är du trygg.
Crawfords bror äger stället.
Ingen i hela världen vet att ni är här.
Jag vill helst inte prata om Crawford.
- Vad använder du som bete? - Ibland har jag mask.
Gillar du dem?
Under den gula mappen...
finns din sista refusering...
från arkivet.
Jag fick det av misstag med posten därifrån.
Jag råkade öppna det utan att se efter.
Förlåt.
Vi får nog ta bort dr Lecters toalettsits.
Polisen i Atlanta tog honom.
Han hade ett falskt FBI-kort...
och försökte få tag på familjen Leeds obduktionsbilder.
Det är ett federalt brott, så Atlanta skickade hit honom.
Personligen...
vill jag inget hellre än att se avskummet...
sitta av fem år.
Men det kanske finns ett bättre sätt att hantera saken.
Jaså? Vad skulle det vara?
Vi borde ge honom ett uppslag.
Tandfen är ful...
och impotent tillsammans med det motsatta könet.
Och han lemlästar sina manliga offer sexuellt.
Medan de lever?
Jag kan tyvärr inte gå in på detaljer.
Men vi tror också...
att han växte upp i ett incestuöst hem.
Inte konstigt att äcklet är så misslyckat, va?
Det är förresten ett tips från dr Lecter.
Så det stämmer att Lecter hjälper er med utredningen?
Ja, det stämmer.
Han blev förolämpad av att en simpel småskurk...
som Tandfen trodde sig vara i hans klass.
Berätta om ert ställe.
Ditt lilla gömställe i Washington.
Det är en lägenhet som jag lånar...
tills kräket sitter bakom lås och bom.
Jag har kopierat bevismaterialet så jag kan jobba på kvällarna.
Se till att man ser namnet på huset.
Visst.
Det räcker nog.
Men kom ihåg: Tjänster och gentjänster.
Om min artikel lockar Tandfen att angripa Graham...
och ni sätter dit jäveln, får jag ensamrätt på storyn.
Fan ta dig, Lounds.
När vi ser artikeln ska vi tänka på vad vi ska göra...
med ditt vilande åtal.
Det var ett nöje att göra affärer med er.
Det känns som om jag behöver en dusch.
Klarar du det här?
Han får hellre vara ute efter mig än Molly och Josh.
Visst, jag klarar det.
Om vi bara hade nåt bättre...
men det är bara tio dar till nästa fullmåne.
Vi måste skaka om honom.
Vi bevakar lägenheten och sätter krypskyttar på taken.
Du får polisskydd dygnet runt, i bilen...
på gatan, vart du än tar vägen.
Du bär alltid skottsäker väst. Inga undantag.
Deckare avslöjar HEMSKA HEMLIGHETER
TANDFEN IMPOTENT!
Du igen?
Kom tillbaka klockan fyra när jag öppnar.
Jag sa ju åt dig!
Vad?
Vad sa du åt mig?
Jävla apröv!
Står ditt namn på skylten, va?
Var är jag?
Vad gör jag här?
Du gottgör dina synder, Lounds.
Jag har inte sett ditt ansikte.
Jag skulle inte kunna identifiera dig.
Jag jobbar på National Tattler.
De skulle betala...
en stor belöning för mig.
En halv miljon...
eller kanske en miljon.
Vet du vem jag är?
Nej.
Och jag vill inte veta det.
Tro mig.
Enligt dig är jag ett perverst sexuellt fiasko...
en simpel småskurk...
som ska sättas bakom lås och bom.
Nu vet du, va?
Ja.
Förstår du vad jag gör?
Nej.
Men jag skulle vilja göra det.
Jag vill verkligen förstå...
så att mina läsare också kan göra det.
Jag är ingen man.
I början var jag det...
men för varje person jag förändrar blir jag...
mer än en man...
vilket du ska få se.
Jag behöver inte se dig. Nej.
Det måste du.
Du är en reporter.
Du är här för att rapportera.
Öppna ögonen och titta på mig.
Nej.
Om du inte öppnar dem...
häftar jag fast ögonlocken i pannan på dig.
Nej!
Öppna ögonen!
Käre gode Jesus!
Herregud!
Vill du veta vad jag är?
Mer än nåt annat.
Jag vågade inte fråga.
Ser du nu?
Ja, jag ser.
Herregud.
Mrs Jacobi i människoskepnad.
- Ser du? - Ja.
Mrs Leeds i människoskepnad.
- Ser du? - Ja.
- Mrs Jacobi förvandlas. - Herregud.
Mrs Leeds förvandlas.
Ser du?
Mrs Jacobi pånyttfödd.
Ser du?
Mrs Leeds pånyttfödd.
- Ser du? - Snälla, nej.
Nej? Vad då "nej"?
Inte jag.
Varför skrev du lögner, Lounds?
Graham sa åt mig att ljuga.
Det var inte jag.
- Säger du sanningen nu? - Ja!
Om mig?
- Mitt verk? - Javisst.
Min förvandling?
Ja.
Jag är Draken, och du kallar mig galen!
Du är med om en fantastisk förvandling...
och du märker ingenting.
Du är en myra i efterbörden.
Det ligger i din natur att göra en sak på rätt sätt.
Du darrar med rätta inför mig.
Men rädsla är inte vad du är skyldig mig.
Du är skyldig mig vördnad.
Läs.
Det var allt.
Du klarade dig mycket bra.
Får jag gå nu?
Snart.
Det finns en sak till som kan få dig att förstå.
Jag vill förstå.
Det gör jag. Och jag ska vara rättvis...
hädanefter.
Det vet du.
Hallå?
Herregud, nej!
Jag har förunnats ett stort privilegium.
Jag har med egna ögon sett...
med förundran och vördnad den Stora Röda Drakens kraft.
Han har hjälpt mig förstå sin härlighet...
och nu vill jag tjäna honom.
Han vet att du tvingade mig att ljuga, Will Graham.
Eftersom jag blev tvingad...
är han mer barmhärtig mot mig än mot dig.
Hallå?
Herregud, nej!
Vi kan låta det här göra oss upprörda...
eller vi kan lära oss av det.
Kanske rentav använda det för att haffa jäveln.
Han måste ha haft en skåpbil...
för att köra Lounds i den stora gamla rullstolen.
Fortsätt.
Han måste redan ha haft den...
eller kunnat skaffa en fort.
Den är antik, inget han kunde hitta i huset.
Verkar han inte ha haft bråttom?
Tattler kommer ut på måndag kväll.
Tisdag morgon är han i Chicago och får tag på Lounds.
Antingen bor han i Chicago-området...
eller på ett bilavstånd på...
säg, sex timmar.
Ta reda på var i området man kunde köpa Tattler...
tidigt på måndagsnatten.
Börja med flygplatser och kiosker.
Nån kanske minns en ovanlig kund.
Förstärk ljudet på den här kassetten.
Du kanske hör nåt i bakgrunden.
Den där rullstolen...
Ge mig fabrikant, årtal, möjligt ursprung.
Graham och jag samordnar allt från Chicago. Nu sticker vi.
Vi kommer inte att få några svar i Chicago.
Lounds var en bonus.
En chans för honom att stila. Det passar inte in i mönstret.
Han behöver såna som Leed och Jacobi.
Jag borde åka tillbaka till Baltimore.
Efter det han försökte göra?
Lecter hittade nåt i den del av brevet som saknas.
Inget namn, men nåt som begränsade sökandet.
Han berättar ändå inte vad det är.
Om inte jag kan erbjuda nåt.
Grattis, Will.
Ditt sätt att expediera Lounds var mycket konstnärligt.
Er cell ser större ut utan böcker.
Jaså?
Det har jag inte märkt.
Det gör ni snart.
Jag har andra resurser.
Säg mig, njöt du av det?
Ditt första mord?
Givetvis. Varför skulle det inte kännas bra?
Det känns bra för Gud.
Så sent som förra veckan i Texas släppte han ett kyrktak...
på 34 av sina tillbedjare...
medan de lismade sig igenom en psalm.
Inte missunnar han dig en journalist.
Ge mig honom, doktorn.
Dig och en insatsstyrka?
Nej. Det vore väl inte roligt?
Han måste också ta risker.
Taket kan falla ner på vem som helst.
Men tydligen inte på Molly och Josh.
Inte än, i alla fall.
Först dödar han husdjuret, sen familjen.
Freddy var ditt husdjur.
De är i trygghet nu.
Ingen är nånsin säker med dig i närheten.
Brevet var en bra idé, förresten.
Och minnesförlusten speciellt.
Vad stod det mer i brevet?
Ge mig honom!
Det är det ni vill, eller hur?
Att hjälpa honom där ni misslyckades?
Två gånger?
Ge honom en chans att döda mig.
Sätt igång, då.
Visa mig dina varor.
Ni får tillbaka alla era förmåner.
Plus datoråtkomst till läkarförbundets arkiv.
En timme i veckan, under övervakning, förstås...
men det är nu eller aldrig.
Erbjudandet upphör när jag går härifrån.
Är det inte lite futtigt?
Tacka nej, då. Och se vad Chilton har att erbjuda.
Hotar du mig, William?
Jag väntar. Men ni har kanske inget att ge mig.
Ett litet smakprov, då. Varför inte?
- Har du sett Blake-citatet? - Ja.
Nej, du har tittat men inte sett.
Förvandlingen är hemligheten.
Människodraken...
vars fulhet förvandlas med makt.
Leta efter en militär bakgrund med stridsträning.
Leta efter många tatueringar...
och plastikkirurgi, troligen i ansiktet.
Det där är gammalt och det vet ni.
Ge mig det jag behöver.
Hur väljer han ut kvinnorna?
Jag har redan tipsat dig. Du hade svaret framför ögonen.
- Du tittade men du såg inte. - Skitsnack! Inga gåtor!
Berätta bara.
Nej!
Det är din tur.
Jag bad dig tidigare om en liten tjänst...
och du svarade oartigt.
Innan jag berättar mer...
ska du ordna vissa saker åt mig.
Vilken typ av saker?
Inget svårt.
Låt oss säga middag och en show?
Tänker du berätta vad det här är för en utflykt?
Näpp.
Du är full av överraskningar, eller hur, D?
Japp.
Han står cirka två meter ifrån oss.
Känner du lukten av honom?
Ja.
Han väsnas lite, men han är nerdrogad.
Doktor Hassler ska laga hans trasiga tand.
Kul att ni är här, ms McClane.
Vi uppskattar den infraröda filmen, förresten.
Två steg till.
Jag lägger er vänstra hand på bordskanten.
Nu är han rakt framför er.
Ta det lugnt.
Jag är här.
Fortsätt, du.
Här.
Ta det här.
Nio steg från ytterdörren mot klockan...
och så tre steg till rummet.
Förlåt. Vanans makt.
Den vackra tigern, det här huset, musiken...
Jag tror inte att nån känner dig, D.
Men alla undrar över dig.
Framför allt kvinnorna.
Vad vill de veta?
De tycker att du är...
väldigt mystisk och spännande.
Berättade de hur jag ser ut?
De sa att du har en fantastisk kropp.
Att du tycker illa om ditt ansikte, men utan orsak.
Och...
de undrade...
om du är lika stark som du ser ut.
Och?
Jag sa att jag inte visste.
Var är du nånstans?
Här är du.
Vill du veta vad jag tycker?
Visar du mig vägen till badrummet?
Jag har lite jobb att göra.
- Om jag stör i arbetet... - Nej.
...så kan jag gå. - Jag vill ha dig här.
Verkligen. Det är bara ett videoband jag måste se.
Det tar inte lång tid.
- Vill du höra ljudet också? - Nej.
Kan musiken vara på?
Vad handlar det om?
Några människor som jag ska träffa.
Så det är...
en företagspresentation? Nåt slags hemläxa?
Hemläxa, ja.
Bra idé.
Det är viktigt att vara förberedd.
Det är du visst redan!
Nej. Du får henne inte. Nej.
Bara ett litet tag.
Nej! Det gör ont!
Nej...
hon är snäll.
Hon är okej.
Jag hade så trevligt i går kväll.
Men i morse kändes du som en annan person.
- Är nåt på tok? - Jag måste åka nu.
- Jag måste åka härifrån. - Vart?
På en resa.
- När får jag se dig igen? - Reba, du måste gå. Nu.
Bäste mr Graham:
Här är Jacobis tillhörigheter som avtalat.
Jag hoppas att de är till hjälp.
God jaktlycka. Byron Metcalf.
Hur många gånger måste vi se det här?
Han sa: " Se dem levande framför dig."
Det är nåt med de här filmerna.
Lecter säger alltid: "Du tittade, men du såg inte."
Lecter säger så mycket.
En sorglig stackare. Men det visste vi redan.
Vi har inte råd att låta Lecter slösa...
Nej. En gång till.
Er avhandling är väl snart klar, mr Crane?
Snart.
Trevligt att få ett ansikte till namnet...
efter all vår brevväxling.
Ni ser inte alls ut som jag hade föreställt mig.
Hur trodde ni att jag såg ut?
Annorlunda.
Tack.
Där är det! Där.
Det var det han behövde bultsaxen till.
För att klippa av hänglåset och komma in genom källaren.
Men det är en annan dörr.
Jag förstår inte. Den jag såg var av stål med instickslås.
Jacobi lät sätta in en ny dörr. I början av januari, tror jag.
Det står här nånstans.
Snokade han igenom huset när den gamla dörren var där?
Han tog ju med sig bultsaxen?
Han behövde den.
Varför reka två månader före och inte kolla det?
Vet inte. Han var beredd med saxen...
precis som i Leeds hus.
Fast där hade han en glaskniv.
Han måste ha sett glaset när han promenerade i kvarteret.
Nej. Dörren syns inte från baksidan.
Det sitter ett gallerfönster i vägen.
Han visste hur det såg ut inuti husen.
Fantastisk, eller hur?
Tvåhundra år gammal.
Men ändå så stark.
Så levande.
Han ser nästan levande ut, eller hur?
Vi har just fått en rapport från...
Mr Metcalf, har ni fortfarande Jacobis checkkvitton...
och kreditkortsutdrag?
Vi är ute efter nåt servicebesök eller inköp...
som kan ha medfört att en främling...
kom in i huset.
- En reparatör eller ett bud. - Vem som helst i huset.
- Ja. - Vi har redan kollat det.
Jag vet det...
men nu måste vi gå tillbaka före januari.
- Förra årets inköp. - Ja.
- Inget halsband. - Snabba på. Det är bråttom.
Inget halsband.
- Metcalf säger... - Inget halsband.
Hunden hade inget halsband i ett hundtätt område...
men han visste att den var deras.
Samma sak med Jacobis katt. Inget halsband, men han visste.
Han kände till hänglåset. Han kände till glasrutan.
Hur husen såg ut inuti. Hur han skulle ta sig in.
Varenda sak han behövde veta fanns i hans...
Jesus.
CHROMALUX Film- & videoservice
Är Metcalf kvar i luren? Ge mig den!
Byron, det är Graham.
Du sa att Niles Jacobi tog några minnessaker. Har du en lista?
Jag har den här.
Jag behöver veta om han tog ett videoband.
Ett långt VHS-band, hopklippt från kortare band.
- Jag ser ett band här. - Och?
Det står: "Träffa Jacobis."
Det är Chromalux.
Vi fick nyss ett fax.
En incident på Brooklyn Museum.
En kille angrep två anställda, och hör här...
åt upp Blake-tavlan.
Va?
Det är han. Det måste det vara.
Varför förstöra tavlan om den betydde så mycket för honom?
Varför dödade han inte de två kvinnorna på museet?
De såg honom ordentligt.
Han kanske försöker sluta.
Mr Crawford, ni har bara misstankar.
Jag har 382 anställda, och de har ett fackförbund.
Jag kan inte släppa er bland deras arkiv.
Inte utan domstolsbeslut.
Det handlar om sekretess. Om företagets rykte.
En av de anställda har dödat 11 människor...
vad vi vet.
Om han kommer undan i kväll...
vad får företaget då för rykte?
- Jag kallar hit våra jurister... - Det har vi inte tid till.
Lyssna!
Vi letar efter en vit man, 25 till 35 år...
- högerhänt med brunt hår. - Nej...
Lyssna! Snälla. Han är stark. Kanske kroppsbyggare.
Han kan vara missbildad i ansiktet.
Han kör nåt slags skåpbil.
Det låter som mr D.
Herregud.
Vem är mr D?
Francis Dolarhyde, chef för verkstaden.
Vad jobbar han med?
Han reparerar utrustning för bandöverföring.
Har han tillgång till folks hemvideor?
Han har tillgång till alla band som kommer hit.
Tack för middagen, och för att jag fick prata.
No problemo.
Jag vet att jag inte borde säga det här...
Fortsätt.
Om Dolarhyde verkligen är så lynnig som du säger...
ska du kanske inte träffa honom.
Vad vet du om honom egentligen?
Jag uppskattar din omtanke. Verkligen.
Och jag lovar att tänka på saken.
- Ha en skön semester. - Tack.
- Vi ses om en vecka. - Hej då.
- Det var jättetrevligt. - Hej då.
Hej då!
Bara för att jag känner mig sårbar...
Vakna.
Du gick omkring i huset medan jag sov, eller hur?
Va?
Häromkvällen. Hittade du nåt konstigt?
Tog du det och visade det för nån? Gjorde du det?
D? Vad är det?
Vad gör du?
- Sitt still, annars hör han oss! - Vem?
Han är på övervåningen.
Han vill ha dig, Reba.
Jag trodde han var borta, men han har återvänt.
Du skrämmer mig.
Jag ville inte ge dig till honom.
Jag gjorde nåt åt dig i dag så att han inte skulle få dig.
Jag hade fel.
Du gjorde mig svag och sen sårade du mig.
Nej.
Nej, du får henne inte!
Låt honom inte få mig.
Gör det inte.
Jag står på din sida.
Du gillar mig. Jag vet det. Ta mig med dig.
Ta dig med mig? Visst. Räck fram handen.
Känn. Det är ett gevär.
En magnum. Vet du vad den kan göra?
Om jag ändå kunde ha litat på dig. Jag ville det.
Du kändes så bra!
Du med.
- Skada mig inte nu. - Det är slut för mig.
- Var är du? - Jag kan inte ge dig till honom.
Vet du vad han gör? Han biter ihjäl dig.
Han skadar dig så förfärligt! Jag kan inte låta det ske.
- Det är bättre om du följer med. - Gud, hjälp oss härifrån!
- Jag skjuter dig först, sen mig. - Nej.
- Jag måste skjuta dig. - Nej...
Jag kan inte göra det.
Tre steg till klockan.
Från klockan till dörren, nio steg till.
Gode Gud.
Vad är det? Vad fan är det?
Det är dit vi ska.
Helvete!
Alla enheter, det är hans hus som brinner.
FBI!
Francis Dolarhyde! Var är han?
Där inne. Han är död.
Vet du det?
Han sköt sig i ansiktet. Jag tog på det.
Han satte eld på huset. Han låg på golvet och jag...
Är du oskadd?
Det är allt jag behöver.
Jag vill gärna hälsa på innan jag åker.
- Se hur du mår. - Visst, varför inte?
Vem kan motstå ett charmtroll som jag?
Den del av honom som fortfarande var mänsklig...
höll sig bara vid liv tack vare dig.
Du har säkert räddat flera liv.
Du lockade inte en galning.
Du lockade en man med en galning på ryggen.
Jag borde ha förstått det.
Det gör man inte alltid. Lita på mig, jag vet.
Hör på mig. Det var mycket galet med Dolarhyde...
men det är inget galet med dig.
Förutom ditt hår.
Det är rena katastrofen.
Kan vi göra nåt åt det?
Till nästa gång, kanske? Snälla?
Det vore trevligt.
- Tack. - Försök vila nu.
Det ordnar sig.
Dr Voss, ring apoteket på 4421.
Vi hittade det här i hans kassaskåp.
Jag tänkte att du ville se det först.
Det förtjänar du.
Smutsiga lilla monster
Det var så sorgligt när jag läste hans dagbok.
Det var bara så sorgligt.
Jag kunde inte låta bli att tycka synd om honom.
Han föddes inte som ett monster.
Han förvandlades till det under år av misshandel.
- Hej. - Kan vi göra godis, pappa?
- Godis? - Ja.
- Okej. - Härligt.
- Gå och titta i köket. - Okej.
Crawford.
Resterna som du hittade i soporna.
- De är inte Dolarhydes. - Vad pratar du om?
- Hans löständer låg där. - Men inte hans skelett.
Fel DNA.
Vems är de, då?
Polisen i Saint Louis letar efter...
en Chromalux-anställd, Ralph Mandy.
Han har semester, så ingen saknade honom på en vecka.
- Varför dröjer han så länge? - Skojar du?
Det tar honom 20 minuter att kliva ur sängen på morgonen.
Ja, men jag är så sugen på marshmallows.
Vad gör du, Josh?
Hej. Vi kan inte svara just nu, men du vet vad du ska göra.
Vänta på tonen.
Will, Jack här. Det är Dolarhyde. Han lever än.
Jag skickar allt som rullar och flyger...
men det tar tid innan de kommer fram.
Will?
Var är du, Will?
Släpp den. Genast.
Din son ska bli förvandlad.
Sen din fru.
Du får se på.
Sen tar jag hand om dig.
Se på dig.
Jag har aldrig sett ett så äckligt barn!
Har du pissat i byxorna? Hur vågar du!
Ditt smutsiga lilla monster. Ska jag klippa av den?
Vill du det, lilla missfoster?
Ska jag klippa av den?
Ska jag det? Lipa inte åt mig, din lilla fikus!
Säg förlåt! Säg: " Förlåt, pappa! Jag är ett smutsigt monster.
"Jag är ett missfoster." Säg det!
- Nej. - Säg det!
- Pappa! - Säg det, annars klipper jag!
"Jag är ett smutsigt monster.
"Missfoster! Harläpp!
"Ingen kommer nånsin att älska mig."
Josh, spring! Spring!
Ner på golvet!
Är du okej?
- Josh? - Mamma?
Will?
Var är ni nånstans?
Jag tyckte jag hörde ett...
Will?
Molly! Ner på golvet!
Will!
Skjut...
Va?
Skjut honom. Skjut honom.
Mamma?
Min käre Will: Du är nog frisk nu.
Åtminstone på utsidan.
Jag hoppas att du inte är för ful.
En sån massa ärr du har!
Glöm aldrig vem som gav dig de bästa.
Och var tacksam.
Våra ärr kan påminna oss om att gårdagen var verklig.
Visst lever vi i en primitiv tid, Will?
Varken grym eller vis.
Halvmesyrer är dess förbannelse.
Ett vettigt samhälle skulle döda mig eller använda mig.
Drömmer du ofta, Will? Jag tänker ofta på dig.
Din gamle vän, Hannibal Lecter.
Hannibal? Du har besök.
Hon hade visst några frågor. Jag sa att du nog säger nej.
En ung kvinna. Från FBI, säger hon.
Men hon är alldeles för snygg om du frågar mig.
Jag säger att du sa nej.
Vad heter hon?